Hallå?
Sasha?
Vänta!
Sasha!
Ta det lugnt.
Sasha!
Sasha?
Sasha!
Baserad på karaktärer av Gunnar Staalesen
Ni kan avbryta sökandet. Hon har hittats vid bryggan.
Kom igen, grabbar!
Vem var flickan?
Hon hette Sasha. Det är allt jag vet.
Vad gjorde hon där ute?
Vad gjorde du där ute?
Jag släpper dig inte. Ge mig nåt.
-Karin fick ett samtal. -Karin?
Jag har skött hennes fall senaste året.
Men förra veckan var nåt annorlunda.
Hon hade fått ett sår i ansiktet.
-Brukar klienterna få ditt mobilnummer? -Nej.
Nej.
-Vad sa hon när hon ringde? -Det var dålig mottagning.
Och så blåste det.
Men jag hörde att hon sa att hon behövde mig och att hon var i Alvøen.
Men Varg ville inte låta mig åka och hjälpa henne.
Han ville inte att jag skulle springa runt i skogen på natten. Han tog över.
Vad tror du att hon var rädd för?
Jag ropade bara på henne.
Då sprang hon. Så fort hon såg mig.
Var det nån annan där?
Jag såg ingen.
Det var mig hon ringde till, inte dig. Hon väntade på att jag skulle komma.
Det kanske var därför hon var så rädd.
Du skulle inte ha gett henne numret.
-Nästa gång får jag sköta det själv. -Det blir ingen nästa gång.
Du är inte min pappa, Varg.
-Hur är det hemma? -Jag ser inte mycket av mamma.
Kan du vänta här i två minuter?
Amina?
Hej, Amina.
Jag är så ledsen för det här med Sasha.
-Jag också. -Jag vet nästan inte vad jag ska säga.
Är nåt på tok?. Vill du prata om nåt?
Nej då.
Jag går nu.
Får jag se. Det är snart din tur.
Jag kan hjälpa dig nu.
Amina, vänta. Amina!
Här. Ring om du behöver mig, okej?
Amina hanterar det här med Sasha dåligt.
Det är bara tragiskt.
Jag gick igenom Sashas fall.
Om en månad skulle hennes asyl beviljas.
Ja. Jag mår dåligt bara jag tänker på det.
Ja, jag mår också dåligt.
-Vad är det nu? -Jag tänker.
Det kan vara smärtsamt.
-Flickan skulle inte ha dött av fallet. -Nej.
Strömmen kan inte ha fört henne så långt.
-Jag har folk som säger annorlunda. -Det stämmer inte. Det var flod.
Strömmen vänder inte förrän kl. 06.
Nån ville att hon skulle hittas mitt i stan.
-Varför det? -Som ett budskap.
-Till vem då? -Det vet jag ju inte.
En asylsökande fiskas upp ur vattnet. Ingen identitet, inga fingeravtryck.
Inget förflutet. Ingen letar efter henne.
Sorgligt, men om inte du dödade henne har vi inget mordfall.
Är fallet inte viktigt nog?
Jag vet att det här berör dig, men nu behandlar vi det här som en olycka.
OKÄND KVINNA HITTAD DÖD - EN OHYGGLIG SYN
Kom in.
-Hej. -Ett ögonblick.
Okej.
-Missade jag paraden? -Stör jag?
Nej då. Sätt dig.
Det är 20 000 kr.
Nån bröt sig in i Skansens bataljons klubbhus i går.
Okej.
De stal vår fana och en bild av bataljonsledningen från 1959. 50 x 40.
50 x 40... Centimeter?
Jag vill ha tillbaka den. Min farfar var chef det året.
Jag förstår. Det är ju ett problem.
Ja, det är det.
-Namnet? -Christian Fasmer.
-Sjutton? -Arton.
Jag gissar att du är medlem i den här...klubben.
Jag är chef. Min far var chef för 25 år sen, min farfar före honom.
Det är första gången klubbhuset har vandaliserats.
-Jag vet vem som gjorde det. -Okej.
En annan kår i närheten som har problem med oss.
Vi slog dem nyligen i en tävling.
-Och du vet vem som gjorde det? -Ja. Dræggens.
-Varför går du inte och hämtar fanan? -Det är det de vill.
De vill ha slagsmål. Det får de inte.
"Vandaliseringen" står högst upp på min lista.
Slutsats: Drunkning
-Kan jag hjälpa dig med nåt? -Det beror på. Är du doktor Strøm?
-Det beror på vem som frågar. -Kommissarie Hamre skickade mig.
Har du tid att svara på några frågor om Budnyk-fallet?
-Så du är polis? -Ja. Enligt obduktionsrapporten...
-Vilken rapport? -Sasha Budnyk.
Snygg tjej.
Kommissarie Hamre, tack. - Legitimation?
Hej, Varg. Trevligt att se dig.
William Aardal, Karins chef.
Ja, just det.
-De här är Ellen, en kollega. -Trevligt att träffas.
-Du ser ut att ha fullt upp. -Det har jag.
Du vet väl att du kan lita på mig, Amina?
-Ja. -Varför ringde du?
Vad är det, Amina?
Jag vill berätta för dig, men jag kan inte.
-Har det med Sasha att göra? -Det känns som om det är mitt fel.
Varför då? Du hade ingenting med det att göra. Amina.
-Jag vill inte prata om det. -När såg du Sasha senast?
Hej, hej.
Amina, det är Varg. Min pojkvän.
Hej, Amina. Hur känner ni varandra?
-Genom Nav. -Genom jobbet, alltså.
Amina kände Sasha.
De var nära vänner.
Det var sorgligt, det som hände Sasha.
-Vad är det? -Vad då?
Fingertopparna.
De sa att vi skulle slipa ned dem.
Sasha hjälpte mig.
Det gjorde ont länge efteråt.
Hon klagade aldrig.
-Hon? -Sasha.
De smugglades in i landet tillsammans.
-Amina, var kommer du från? -Liberia.
Det är en lång resa.
Betalade du nån för att komma in i landet? Betalade nån åt dig?
Jag vet inte vad du menar.
Amina, det är okej. Vem sa att du skulle slipa dina fingertoppar?
-Släpp henne! -Var det nån som betalade...?
Snyggt jobbat!
Amina?
Vad fan gör du? Vi har pratat om det!
-Du pratade om det! -Karin!
Hennes kompis, Sasha, blev dödad.
-Varför säger du det? -Jag har sett henne.
Hon har märken som inte blir av drunkning. Sa Amina vem som betalade?
Hon slutade prata när du pressade henne.
-Hej. -Hallå.
William sa att du är ett slags detektiv. Är jag under utredning?
Om du är det, så visste jag det inte förrän nu.
-Var det Ellen? -Ja.
Bor du här?
-Jag är chef här. -Jaha.
Vissa bränner fingrarna på spisplattor.
Andra använder syra eller filar bara ner dem.
90 % kommer hit utan papper eller legitimation.
-Det ökar chansen att få stanna. -Hur då?
Ofta har de registrerats i ett annat europeiskt land innan de kommer hit.
Om fingeravtrycken visar att de har varit i Italien skickas de dit.
Så de köper sig tid?
Nånting sånt.
Kände du Sasha väl?
Hon var en stark tjej. Hon skyddade de andra tjejerna. Kanske för mycket.
När såg du henne senast?
Några dagar innan hon dog. Hon försökte skaffa dokument till en av tjejerna.
Jag försökte säga att det var omöjligt. Men hon accepterade inte det.
Vi bråkade, och jag tappade humöret.
-Vad sa du till henne? -Att hon inte förtjänade att vara här.
-Menade du det? -Nej, det är klart att jag inte gjorde.
Hon klarade sig väldigt bra. Hon var trygg här.
Vem var den andra tjejen, hon med dokumenten?
Jag får inte prata om klienterna.
-Var det Amina? -Det kan jag inte säga.
Det behöver du inte heller.
-Kände du Sasha? -Nej.
-Men jag såg när hon ramlade i vattnet. -Gjorde du?
-Vad hände? -Jag försökte prata med henne.
Men jag skrämde bort henne.
Jag skrämmer bort alla nu för tiden.
Jag svek henne också.
-Vad tror du att det är i den där? -Ingen aning.
-Det kan vara tonfisk. -Batterier, kanske.
Det kan vara panda-nallebjörnar från Kina.
Eller så kan det vara småflickor från Estland på jakt efter ett bättre liv.
Vi har gränser till tre länder. Vi har tusen hamnar.
För en miljard reder jag ut det där.
Det är nån som finansierar människosmuggling härifrån Bergen.
Och de är rika nog att inte synas.
Tillgång och efterfrågan, heter det.
Har du läst den här?
-Var fick du tag på den? -Har du sett liket?
Nej, men det har väl du.
Obducenten, dr Strøm, är han en bra man?
Dr Strøm är en idiot enligt alla, men han har varit chefspatolog i 25 år.
-Dödsorsaken. -Syrebrist, kvävning.
-Hon drunknade alltså. -Nåt är fel med den där rapporten.
Det stämmer inte.
Så det är dr Strøm som har skulden? Det är en ganska allvarlig anklagelse.
Det var inte kul att tjejen dog. Men asylsökande hamnar inte på radarn.
De hamnar i systemet, vissa försvinner.
Hon försvann inte.
Nån dödade henne.
Du jagar spöken, Veum.
Gör en ny obduktion.
Jag sätter en tia på att du inte hittar vatten i hennes lungor.
-Jag tror att du har punktering. -Nej då...
Nu ska du hålla dig borta från tjejerna. Förstår du?
Hej.
-Är allt okej? -Ja.
Förlåt för det med Amina. Det hanterade jag dåligt.
Du försöker hjälpa till, jag vet det. Jag försöker också hjälpa till.
Det är just det. Jag vill inte att du ska hjälpa till.
-Det var så det började. -Det är mitt jobb, Varg.
Jag vet det, men...
Jag gillar det inte. Det är farligt.
Karin?
Förlåt. Jag vill inte att du ska råka ut för nåt.
-Jag vet det. -Jag skulle inte klara det.
-Du kan behålla pengarna. -Behålla pengarna?
-Det har ingen betydelse längre. -Jo, pengar har betydelse för vissa.
Det är en nätt summa. Jag gillar den.
Ska jag bara sluta?
Ville inte du ha svar? Bevis? Få tillbaka din flagga?
-Är ni sams med den andra bataljonen? -Nej.
Jaha, ja.
-Men jag kan inte ta dina pengar. -Ge dem till nån annan.
Dræggens musikkår, rättning! Presentera!
En hälsning för pojkarna som dog i kriget!
Hej!
Kan jag hjälpa dig med nåt?
Hej!
Vad håller du på med?
-Du kan inte gå hit. -Ska du stoppa mig?
Vågade inte pappas pojkar komma hit själva?
-Hur mycket betalar de dig? -Jag ska inte skvallra för föräldrarna.
-Vi är fem, vi hade tagit honom lätt. -Säkert.
Så du hittade mig.
-Gjorde jag? -Det är jag, mitt i bilden.
Jag hade just tappat mjölktänderna.
-Så du är Christians farfar? -Det är jag. Och jag är stolt över det.
Det är en fin ung man. Torbjørn Fasmer.
Varg Veum.
Är det på grund av Christian du är här?
Ja. Han ville ha hjälp att hitta en sak.
Jag förstår. Vi står i skuld till dig. Du är bra på det du gör.
Det vill jag gärna ha skriftligt på. Ha det bra.
-Det måste också vara du. -Du har ett gott öga.
Tack för det du har gjort. Allt är tillbaka där det hör hemma.
Har Christian tagit hand om dig?
Det har han.
Har du sett honom nyligen? Han verkar ledsen.
-Ledsen? Jag får väl prata med honom. -Det skadar inte.
Jag är glad att jag kunde hjälpa till.
-När gav du henne ditt nummer? -I går morse.
-Vad gjorde hon där? -Jag vet inte.
Nån kanske stal den från henne. Det hade ju varit inbrott.
-Det var flera dagar sen. -Men det måste vara hennes plånbok.
Hon måste ha varit där i går kväll.
-Hon bor väl på asylmottagningen? -Ja. Samma som Sasha.
Det är konstigt. Jag såg inte en enda tonårstjej där.
Stäng dörren.
Diana Tourem, fjorton år. Saltnes asylmottagning.
Julia Pecht, sexton år. Saltnes.
Yeboah, fjorton år. Också Saltnes.
-Maria Yeboah. -Ja.
Och alla de här tjejerna bor på samma mottagning?
-Känner du till dr Strøm? -Han är chefspatolog på rättsmedicinen.
Han har visst undersökt alla tjejerna.
-Gör en patolog hälsoundersökningar? -Det vet jag inte.
Men om tjejerna inte är på Saltnes...
-Hej. -Hej, William.
Är det ni?
-Hej, Varg. -Aardal.
-Du ser ut att ha fullt upp. -Jag kom bara för att lämna en sak.
Du är alltid på väg nånstans.
-Fick du det du behövde? -Ja.
-Vi ses efter jobbet. -Det gör vi.
-Jag trodde vi hade regler om sånt här. -Jag vet. Jag ber om ursäkt.
Jag har inte sett nåt.
Du, Karin. Du vet att om du behöver hjälp...
...med vad som helst, så är det bara att fråga.
Jag vet. Tack.
Hallå? Ja.
Okej.
Jag är där om tio minuter. Bra.
Kan jag hjälpa dig?
Hej. Jag letar efter Amina Amodu.
-Och vem är du? -Karin. Jag jobbar på socialen.
-Jag hjälper Amina. -Med vad då?
-Jobbar du här? -Ja, jag sköter verksamheten.
Det ser ut som om många av de som bor här försvinner, faller ur systemet.
Du borde veta att det händer i hela landet. Många hamnar under radarn.
Ja. Men de som hamnar under radarn här är tonårstjejer som saknar papper.
-De är mellan fjorton och arton. -Och?
Det är konstigt att ni får fler såna tjejer än nån annan mottagning.
Vi är den enda institutionen som kan hantera dem.
-"Hantera dem"? -Många kommer från hemska förhållanden.
Det kan vara bra att de får en egen plats, avskilt från de andra.
Får jag se den platsen? Är det här?
Nej, det är en mindre enhet närmare stan.
Lustigt. Jag känner inte till den.
Lustigt? Knappast. Vad vet du om vad som har hänt flickorna?
Där du växte upp låste man väl inte ens dörren.
Vissa av oss växte upp i områden utan dörrar, där folk kan gå rätt in-
-och våldta din syster och döda din mamma mitt framför dina ögon.
Men några av oss tog oss därifrån. Som Amina och Sasha...
De lät mig hänga. De trodde jag var död.
De trodde att vi alla var döda. Men min syster fick ner mig.
Är du här för att hjälpa Amina? Du vet inte vad hon har flytt ifrån.
Du vet inte varifrån hon kommer. Du vet inte hur du ska hjälpa de här tjejerna.
Karin?
Kom in i bilen.
Var det så hemskt att komma hit?
De vill in, men när de kommer hit ska de ha det på sitt eget sätt.
Jag plågas av det med Sasha.
Jag sa det till dig. Jag mådde dåligt.
Men när hon ringde till dig hade jag inget val.
Ge mig din arm! Amina, jag sa "ge mig din arm".
Hon behöver bara lugna ner sig lite.
Amina?
Vad fan har du gett henne?
Det här är inte för henne. Det här är bara för dig. Förstår du?
Du ska lyssna. Och sen glömmer vi den här färden.
Vi vet att Varg var i bårhuset. Vi vet vad du har på dig på kvällen.
Vi har folk på alla nivåer som jobbar för oss.
Vem då?
Just det. Det var det som var poängen, Karin. Inga fler frågor!
Du ska få Varg att lägga av.
Han ska lämna tjejerna i fred. Det här är väldigt enkelt. Förstår du?
Ja.
Annars är det du som drar kniven över strupen på Amina.
Det lovar jag dig.
Tack för i dag. Vi ses på jobbet i morgon.
Kom igen! Ta fast honom!
Får jag köra dig till sjukhuset i dag?
Plåster och gips botar inte brutna revben.
Du kan stanna här med mig. Jag hade tänkt ta ledigt i dag.
Jag kan inte. Jag måste till polisstationen.
Minns du att du sa att du inte skulle klara att jag råkar ut för nåt?
-Ja. -Jag vill att du avslutar fallet.
-Vilket fall? -Försök inte, Varg. Jag menar det.
Titta på mig.
-Jag ska vara försiktig. Jag lovar. -Var inte nedlåtande.
Du visste det när vi blev tillsammans.
Det är ditt jobb, men du är skadad på grund av mig. Du måste sluta.
-Karin, ta det lugnt. -Be mig inte att ta det lugnt!
Det är ingen som betalar dig för det här. Du kan avbryta.
Jag trodde du ville hjälpa till. Amina, då?
Lyssna på mig, bara den här gången.
Ingenting kan få Sasha tillbaka i alla fall. Du tänker bara på dig själv.
Gå inte, Varg.
Snälla du!
Och du håller käften.
-Du håller käften! -Ja, om du genomsöker huset.
Nu tar vi en sak i sänder.
Titta där.
-Det var kort varsel. Det bör gå fort. -Två minuter. Var så god och sitt.
Det regnar och regnar.
Det gäller rapporten om Sasha Budnyk.
-Den fick ni för flera dagar sen. -Ja. Tack och tack.
-Men det finns avvikelser i den. -Enligt vem?
Det fanns märken på halsen. Det står det ingenting om.
Jag minns inga märken på halsen. Det skulle jag ha noterat.
Jag vill ha en ny obduktion.
Jag beklagar, hon har redan gått genom kanalerna.
-Vad sa du? -Hon kremerades tidigare i veckan.
Är inte det lite väl tidigt för ett misstänkt dödsfall?
När blev det här fallet misstänkt?
Precis nu.
Ja, det kanske var tidigt, men vi är hårt belastade. Beslut måste fattas.
-Av vem? -Av mig.
Det finns skäl att inte bränna folk ett par dagar efter att de dör.
Ja, men det här var ett speciellt fall. Sånt här händer inte för jämnan.
Bra, då slipper jag utreda dig för jämnan.
Ska du utreda mig?
Jag vill veta varför Sasha Budnyk är så speciell. Förklara det, doktorn.
Jag har varken tid eller lust att förklara nånting för dig-
-eller för din lille scout.
Nej, men du kanske har lust att förklara det här?
Var har du fått tag på det?
-Kan du förklara det? -Hallå!
Dr Strøm behöver övernatta. Kan du ordna det?
-Jag måste ringa, Hamre. -Varsågod.
Men ge telefonen till assistenten sen. Han är en god människa.
-Vad fan var det där? Du! -Han gav dig ju ingenting.
Jag är emot bakhållsanfall, det vet du.
-Hej. -Nu är han ute. En timme tog det.
-Så fort? Hur är det möjligt? -Så fort. Och det var det.
-Sa du till honom att du var snut? -Nej.
Jag får skäll för att du snokar. Jag vill inte veta hur du fick bilderna.
-Byggnaden på kajen, då? -Vi får inte röra honom.
De ringde från kommunchefens kontor. De vill ha mitt huvud på ett fat.
Jävla frilansare!
Du har tre nya meddelanden.
Hej, det är jag. Ring mig, okej?
Det är jag igen. Vi måste prata. Kan du inte ringa?
Snälla du, du måste komma hem.
-Gå hem! -Satan!
Mina herrar, skål för pojkarna som föll under kriget.
Skål för pojkarna som föll under kriget!
Jag trodde inte att du var på såna här platser.
Inte jag heller.
Driftig är du i alla fall. Det är inte lätt att komma in här.
Får jag fråga varför?
Jag ville se hur den andra hälften lever.
Vad är din ursäkt? Måste man inte vara från Bergen för att vara med här?
-Jo, men regler är till för att brytas. -Det kan man säga.
Kan jag hjälpa dig med nåt?
-Hur kom du in? -Hur kom du ut?
-Jag ställde en fråga. -Då är vi lika goda kålsupare.
Du är otroligt charmerande.
-Och du har tur som får vara här. -Tycker du att jag har tur?
Jag tycker att du har tur. Ska jag berätta varför?
Varg? Vänta lite.
Du får ursäkta det där inne.
Han... Han är lite känslig.
-Det är din klubb. -De gillar att det är lite exklusivt.
-Ni gillar att bowla. -Drinkarna är inte så tokiga.
Jag uträttar mer inifrån...
Det är så saker blir gjorda här i stan, så öppnar man dörrar. Det vet du.
Du måste hälsa till Karin. Jobba inte ihjäl dig, Varg.
Jag hörde det på nyheterna.
Jag visste inte vart jag skulle ta vägen.
Jag är glad att du kom.
Jag har nåt till dig.
-Vad är det? -Sashas aska.
Hon kan nog finna frid hos dig.
Allt kommer att ordna sig.
Jag har nåt mer till dig.
Titta. Visum, lite pengar och en biljett.
De kommer att döda mig. De håller koll på oss hela tiden. Hur ska jag...?
Amina... Nu måste du lyssna på mig.
Packa en väska och gå ut lugnt.
-Det är enda sättet. -Jag kan inte. Du förstår inte.
Du måste försöka. Vi förlorade Sasha. Jag vill inte förlora dig.
Amina...
Från Karin: Jag är rädd. Var är du?
-De kommer förstå att det var jag. -Tror du det? Här.
Varför kom du till klubben? Jag bad dig sluta.
Jag visste inte att du skulle bränna ner skiten.
Inte jag heller.
Varför gjorde du det? Det är inte som att sno en flagga. Det är allvar nu.
Jag inser det.
-Jag träffade din farfar. -Ja, han sa det.
Jag såg att ni bråkade i går.
-Brukar du sova här? -Du svarade inte.
Varför brände du ner klubbhuset?
Jag slutade i kåren. Han gillade det inte.
Jag tror dig.
Känner du igen den här tjejen?
Nej.
Säkert? Hon är i din ålder.
Än sen? Min mamma är i din ålder. Känner du henne?
Hon var i klubbhuset kvällen innan du bad mig lägga ner fallet.
Och så brände du ner det...
Christian?
Jag trodde att jag var ensam, men så hörde jag henne.
Så vitt jag vet har ingen kvinna satt sin fot i styrelserummet förut.
Det var en annan svart kvinna där.
Jag hade inte sett henne förut. Strøm var där.
-Obducenten? -Ja. Han var chef ett år. Före pappa.
Vi kallar honom "Surmjölken".
-Och Aardal. -William Aardal?
Han var inte med i kåren, men hänger med gamlingarna.
Han är en bra kille. Trodde jag.
Är det här tacken?
De hotade tjejen. Jag menar, de plågade henne verkligen.
De pratade om en annan tjej också. Men...jag vet inte vem det var.
Kvinnan bad Aardal sluta, sätta ner henne.
Men han gjorde sig ingen brådska.
-Men du såg inga andra där? -Nej.
-Är du säker? -Ja.
-Överlevde tjejen? -Så vitt jag kunde se.
Du ser dem plåga en tjej där inne som du inte känner och som överlever.
Då tänker du: "Jag vill inte vara chef längre" och bränner ner hela huset?
-Ja. -Ta på dig jackan.
-Vad är det som händer här? -Hon var på väg ut till en taxi.
-Vart skulle hon? -Det ville hon inte säga.
Nej. Men då är ju allt okej. Du måste ju få gå ut en sväng.
Ellen? Vad har du tänkt dig?
Jag har inte tid med dina spel, William.
Jag behöver prata med dig.
-Det har hänt nåt roligt. Vill du höra? -Jag har inte tid.
Amina packade sina saker. Hon hade visst skaffat sig dokument.
-Men hon säger inte hur hon fick dem. -Jag gav dem till henne, det vet du.
Jag hoppades att det inte var sant.
-Varför gör du så? -Jag är klar. Jag sätter stopp här.
-Jag trodde du ville hjälpa tjejerna. -Det handlar inte om det längre.
-Du vet bättre. -Du behövde inte döda henne.
Jag var tvungen. Jag hade inget val.
Du hade inte dödat en sextonårig tjej för tio år sen.
Du är inte en av dem. Du är inte härifrån.
-Sluta prata. -De utnyttjar oss, dig med.
-Håll käften! -Ska du döda mig också?
Låt mig gå, William.
Ingen får nånsin veta. Låt mig gå.
Nu.
Blunda, Ellen.
William, sluta!
Vad föranleder detta nöje?
Varg har problem. Han tror att han kan stoppa människosmuggling på egen hand.
Jaha, ja.
-Jag kan inte göra nåt åt det. -Han kom inte hem i natt.
Jag är ingen samlivsexpert. Var folk lägger sig ingår inte i mitt jobb.
Du måste få honom att släppa fallet.
Vad vill du att jag ska göra?
Det är meningslöst. Jag gör det inte.
Det handlar inte om kåren eller dig längre. Du vill nog göra det rätta.
-Jag tror att han vet nåt. -Släpp av mig.
-Då pratar jag med honom. -Han pratar inte med dig eller polisen.
Det behöver han inte.
Han vill prata med dig. Det är poängen.
Christian, lita på mig.
-Ja. -Vi behöver dig. Kan du komma?
-Har ni tagit dr Strøm? -Nej.
-Ring mig när du vill göra ditt jobb. -Kan du inte komma hit om tio minuter?
-Sorry. Jag har andra planer. -Går det bra att vi reder ut det här?
Det har vi väl redan provat?
Om du inte är här om tio minuter skickar jag allt jag har efter dig!
Du får börja leta.
Fan...
Jag undrar om jag ska skära kulorna av din pojkvän!
-Var är han? -Jag vet inte.
-Det duger inte. -Jag hade sagt det om jag visste det.
Varför är du här nu?
Du vet nåt mer. Ska jag hjälpa dig, så måste du prata!
Okej.
Jag är glad att du kom, Christian.
Det var jag som brände ner klubbhuset.
Ja, jag förstod det.
Det kan vi ordna. Sätt dig här hos mig.
Var det nån som fick dig att göra det?
Nej. Det vore inte likt dig.
Så vad hände?
Det är svårt att förklara.
-Har du fått ut det ur systemet nu? -Ja.
Farfar...
Jag har tänkt på en sak.
Det är nåt jag vill du ska ha.
Titta här.
Stiftelseringen?
Den är 150 år gammal. Gammelfarfar fick den vid bataljonens grundande.
Den har varit i släkten ända sen dess.
Jag vill att du ska ha den.
Varför just nu?
Christian, du vet att jag älskar dig.
Du brås på mig.
Jag är inte så säker på det, farfar.
De bästa från vår bataljon styr den här stan. Det har alltid varit så.
Vårt folk har viktiga positioner, men också enormt ansvar.
-De kräver en del privilegier. -Privilegier?
Situationen är väldigt enkel.
-Jag vet inte vad du pratar om. -Det tror jag du gör.
Stopp! Det räcker nu.
Christian... Det här stannar mellan oss.
Vi hjälper unga kvinnor från fattiga, farliga länder till ett nytt liv här.
De får medicinsk hjälp, möjlighet till utbildning och en bra bostad.
Och de är fortfarande unga.
Du behöver inte berätta för mig. Vi kan glömma alltihop.
Christian, vi har passerat den punkten.
Sätt dig ner.
Du är en ung man nu, Christian. Kanske det bästa som mitt liv har gett.
-Du pratar om prostitution. -Vissa skulle kalla det det.
Flickorna får betalt för det som skulle ha tagits ifrån dem i hemlandet.
Det är inte våldtäkt eller könsstympning.
De handlar bara med det översta skiktet i stan.
Om de är smarta kan de tjäna stora pengar.
De är ju bara flickor, farfar, yngre än vad jag är.
De är kvinnor när de kommer hit, tro mig.
De vet vad som är upp och ner.
Det är en pålitlig och lukrativ investering.
Vi håller det tryggt och rent, och det är en god förtjänst.
Kan du förstå allt det här?
Flickan som dog i vattnet, då? Hjälpte ni henne?
Det visade sig att hon inte ville ha vår hjälp. En ledsam historia.
Ni dödade henne.
Du vistas här olagligt. Jag har inte bjudit in dig.
Klaga hos polisen.
Ta på dig säkerhetsbältet, Christian.
-Jag har vänner hos polisen. -Jag också.
Meddelande till alla enheter: Vi har en arresteringsorder på Veum, Varg.
Fan.
Dina vänner verkar leta efter dig.
Hallå?
Ta det lugnt.
Nej då. Vänta.
Nej, gör inte det. Gör inget dumt nu.
Hallå?
Ta reda på vem det var.
Det var William Aardal.
-Var är han? -Jag måste hjälpa honom.
Var är han?
-Han kommer att skada nån. -Vem då?
-Är det den där tjejen? -Är det Amina?
Jag förstår inte.
Vad är det med dig, Amina, som gör att folk offrar livet för att rädda dig?
Kan du förklara det för mig?
Du vet att Sasha rev upp himmel och jord för de där papperen?
Men inte för sina egna, för dina.
Vad är det med dig?
Svara!
Ja, hon.
Är det hon?
Ja. Det är hon från asylcentret. Jag tror att hon var Aardals flickvän.
Vad är det som har hänt? Hamre?
Vi måste få tag på William Aardal. - Hur gammal är han?
Cirka 45.
Han är cirka 45. Nu vill jag att ni gör genomsökningen som avbröts i går.
Jag ska ha fem man på kajen direkt!
-Låt mig få prata med honom. -Du ska bara hjälpa mig in.
Du stannar i bilen.
Kom igen. Koden! Slå in koden!
Fan!
-Ner på knä, Veum! -Vi griper dig.
-Jag vill prata med Hamre. -Hamre är på väg.
-Ner på knä! -Nej.
-Han, då? -Ligg stilla!
Bra att ni kom. Han höll mig fången.
Bort med er! - Res dig upp, för fan!
Tack, för fan.
Det är nån annan du ska tacka. Jag är inte säker på vem.
-Vi måste ha en ritning över byggnaden. -Aardal är där uppe.
Ellen Watu är dödad.
Han har en ung flicka med sig. Vi måste upp dit nu.
-1-6, det är Sierra-05. -Det där har du inte tid med!
Stanna! - Håll kvar honom här.
Vi behöver mer folk. Och vapen.
Så du vill sticka?
De väntar på dig där nere.
Det är bra grejer.
Släpp. Släpp!
Vad är det här?
Det är inte mycket kvar av henne.
Nej!
Gör det inte.
Ner! Kom igen. Ut!
Jävla fitta!
Se upp!
Vad fort det går nu, då. - Veum!
Vi tar dörren.
Amina!
Jag bar ner resväskan åt dig!
-Vi måste härifrån. Snuten är på väg. -Ge mig pistolen.
Amina?
Amina!
Släpp fram mig.
Amina!
Jag vet att du är här.
Jag hittade dig.
Det är slut nu.
Stör jag?
Nej, nej.
-För all del... -När började du bära vapen, William?
För fyra, fem minuter sen.
Den är ganska tung. Mycket tyngre än man tror.
Men det känns bra. Har du lust att prova?
Gärna.
Glöm det!
Ska du inte prata med Varg? Han har kommit ända hit för att prata med dig.
-Nej, jag kom för att prata med dig. -Säger du det?
-Det finns fler. Har du inte sett det? -Nej.
Fasmer är här.
-Han vill att du ska komma ner. -Så du tror att du vet vad han tänker?
Sluta prata nu.
Det betyder ingenting längre.
Du fattar inte ett skit, Varg.
Du kan inte passera här. Du måste tillbaka och registrera dig.
Amina?
Jag tar hand om henne.
-Okej. -Kom.
-Jag sticker. -Jag kan inte låta dig sticka.
-Vart vill du åka? -Hem.
Meddela mig var du hamnar.
Gå.
Vad sa du?
Ingenting.
Översättning: Helen Bergström www.undertext.se